![](../../../slike/cassini1.jpg) |
cassini u pripremi za lansiranje;
zlatni krug na sredini je sonda huygens (NASA/ESA)
|
|
Cassini - Huygens je jedna od najambicioznijih
misija ikad lansiranih u svemir. Letjelica, zajedno sa sondom
Huygens, trenutno leti prema Sautrnovom sustavu u cilju istraživanja
planeta, njegovih satelita i prstenova. Ova je vrijedna misija
združeni projekt tri svjetske svemirske agencije: američke (NASA),
europske (ESA) i Talijanske svemirske agencije. NASA je izgradila
orbiter, ESA sondu Huygens, a Italija veliku antenu kojom Cassini
komunicira sa kontrolnim centrom na Zemlji. Sve zajedno, misiju
je financiralo 17 svjetskih država. Znanstvene podatke koji se
dobiju ovom misijom proučavat će čak 200 znanstvenika diljem
svijeta.
Letjelica Cassini i sonda Huygens lansirane
su 7.10.1997. iz Kennedy Space Centera na Floridi, a do svog
cilja trebale bi stići početkom srpnja ove godine. 2000. godine
Cassini je dobio dodatnu brzinu iskoristivši tzv. "gravitacijsku
praćku" Jupitera. Krajem prošle godine Cassini je počeo
snimati Saturn, a kako se bliži datum ulaska u orbitu, novije
slike postaju sve ljepše i detaljnije. Uskoro bi trebao početi
snimati i Saturnov najveći mjesec, Titan, a u lipnju i mjesec
Phoebe kojeg će mimoići za samo 2000 km.
Po dolasku u Saturnov sustav, Cassini
započinje svoju četverogodišnju misiju u kojoj će istražiti razne
aspekte Saturnove atmosfere, magnetosfere, sustava prstenova
i brojnih satelita. Šest mjeseci kasnije (u siječnju 2005. godine)
sonda Huygens trebala bi obaviti svoju misiju spuštanja na oblacima
prekriveni Titan. Titanova površina inače se ne može vidjeti
teleskopima jer je prekrivena debelim slojem oblaka. Huygens
će nam donijeti prve podatke o tome što se stvarno krije ispod
tog pokrivača. Za sada se nagađa da bi bi jedan dio Titanove
površine mogao biti pokriven morem (ili jezerom) tekućeg metana.
![](../../../slike/cassini2.jpg) |
usporedba ljudskih i cassinijevih "osjetila";
kliknite za veću sliku (NASA/ESA)
|
|
Za svoja istraživanja Huygens nosi 6 sofisticiranih
instrumenata koji će obavljati pokuse dok se sonda polako padobranom
spušta prema površini. Sve podatke koje prikupi, Huygens će slati
prema orbiteru, odnosno jednom njegovom dijelu koji se zove PSE
(probe support equipment). Zatim će prikupljene podatke Cassini
preko svoje velike (high - gain) antene poslati prema Zemlji.
Osim te, Cassini posjeduje još dvije manje (low - gain, LGA -
1) antene, za slučaj da velika antena prestane funkcionirati.
Sam Cassini ima 12 instrumenata kojima
može izvesti čak 27 različitih mjerenja. Na slici desno možete
vidjeti kako su neki pokušali usporediti Cassini sa čovjekom.
No, što se tiče osjetila (tj. instrumenata), Cassini je čak i
napredniji od čovjeka. Njegove kamere vide i izvan vidljivog
spektra, a može osjećati i magnetsko polje, ta sitne čestice
međuplanetarne prašine. Instrumenti uključuju infracrvene i mikrovalne
kamere, radar, magnetometar (koji strši sa strane na 11 metara
dugačkom štapu), spektrometre, detektor čestica i plazme itd.
Sve to je povezano sa moćnim centralnim računalom kojeg, kao
i instrumente, pogone tri termoelektrična generatora (RTGa).
Letjelica se može poravnavati po sve tri osi, što joj omogućuju
manji lateralni potisnici.
Mislav Baloković, < 1.4.2004.
![](../../../grafika/cassini_10.4.jpg) |
|
Cassini,
međuplanetarna sonda poslana u istraživanje Saturna, približava
se svome cilju. Neki bi možda rekli polako, ali ona se zapravo
kreće brzinama višestruko većim od metka. Nedavno je službeno
započelo približavanje Saturnu, a službeni ulazak u Satrunov
sustav dogodit će se 18.4., kada će Saturnova gravitacija prevladati
Sunčevu, a Cassini će polako početi "padati" prema
Saturnu. Naravno, na njega neće pasti. Cassini je zasada najveća
i najkompleksnija letjelica poslana u istraživanje drugog planeta.
Bilo bi šteta da ovaj div od letjelice sa 12 sofisticiranih instrumenata
i još jednom manjom sondom samo izgori u atmosferi. Njegovo sedmogodišnje
putovanje službeno će završiti kada se 1.7. upali glavni motor
koji će Cassini postaviti u orbitu oko Saturna. Prije nego što
se to dogodi, Cassini će preletjeti neke od Saturnovih vanjskih satelita,
uključujući Phoebe, koju će mimoići za samo 2000 km. Phoebe je,
inače, sa svojih 220 kilometara promjera, najveći vanjski Saturnov mjesec i
vjeruje se da je uhvaćeni asteroid.
Prije nego što obavi prelet i snimi detalje na mjesečevoj površini,
Cassini će započeti kampanju snimanja Saturnovog najvećeg mjeseca,
Titana. Kroz tri tjedna snimanja na raznim valnim duljinama,
vodstvo misije trebalo bi napraviti kartu većih obilježja na
Titanovoj površini i pratiti hlade oblake visoko u Titanovoj
gustoj atmosferi.
Na Titan će u siječnju slijedeće godine odbaciti sondu Huygens
koja će se spustiti na njegovu površinu.
Ako želite vidjeti što
Cassini upravo gleda, ili što će gledati u bilo kojem trenutku
misije, posjetite stranicu Solar System
Simulatora, http://space.jpl.nasa.gov.
Slika koju vidite sa strane je upravo simulacija Cassinijevog
pogleda prema Saturnu i njegova pozicija u Sunčevom sustavu.
![](../../../grafika/saturn_oluje_cassini.jpg) |
spajanje oluja na saturnu kako ih je
vidjela sonda cassini (NASA, JPL) |
|
Ono
što je zapravo novo u Cassinijevoj misiji je objava slika na
kojima se vidi kako sa u Saturnovoj atmosferi spajaju dvije oluje.
Samo zadnje slike, koje prikazuju spojene oluje su nove, stare
su samo prerađene da bi se bolje izrazili neki detalji. Spajanje
dviju oluja velikih oko 1000 km dogodilo se 19. i 20.3. ove godine
na Saturnovoj južnoj hemisferi. Obje su se oluje kretale prema
zapadu zadnjih mjesec dana, sve dok se nisu spojile prošli mjesec.
Nakon spajanja, tamna pjega koja predstavlja novonastalu oluju
ostala je gotovo stacionarno na Saturnovom disku jer se giba
u smjeru suprotnom od rotacije. Ono što je interesantno kod oluja
na divovskim
vanjskim planetima je njihov nastanak, trajanje i nestanak.
Na Zemlji, oluje traju oko tjedan dana i zatim polako nestanu.
No, kod Jovijanskih
planeta oluje traju mjesecima, godinama ili čak stoljećima.
One ne nestaju, nego "umiru" u spajanju. Kako nastaju,
još se ne zna sa sigurnošću.
Lijeve četiri slike snimljene
su između 22.2. i 22.3.2004. u području spektra malo
izvan ljudskog vida, u tzv. bliskom infracrvenom (centrirano na 619 nm). Rezolucija
je oko 350 km po pikselu. Dvije tamne točke na saturnografskoj širini od 36°
južno predstavljaju oluje. Donje četiri slike snimljene su 19., 20., 21. i
22.3.
u vizualnom dijelu spektra. Na prvima, koje prikazuju samo spajanje, vidi se
da je novonastala oluja malo izdužena u smjeru sjever - jug. Na zadnjoj slici
vidimo da je na kraju ipak poprimila oblik kruga. Svijetliji oblaci koje vidite
oko same oluje su možda sastavljeni od neke druge tvari, a možda se samo nalaze
u višem sloju atmosfere. Mislav Baloković,
10.4.2004.
Nakon što je u sedmom mjesecu prošle godine Cassini stigao
do svog odredišta, njegovi raketni motori smjestili su ga u orbitu u kojoj
bi trebao ostati 4 godine, detaljno istražujući Saturn, njegove mjesece,
prstenove i magnetosferu. 24.12.2004. Cassini je otpustio sondu Huygens koja
je 3 tjedna kasnije sletjela na Titan. 14.1.2005. ostao je obilježen po tom
prvom spuštanju na mjesec nekog planeta (osim Zemlje) i po uspješno provedenoj
misiji Europske svemirske agencije. Huygens je na Zemlju poslao slike Titanove
površine, a možete ih naći među našim starim
slikama tjedna ili na stranicama
misije. Znanstvani podaci u trenutku pisanja ovog apdejta nisu još objavljeni. |